Unnskyld! Jeg trodde at du var sulten.
Så dumt av meg. Ha det! Hvor er søsteren din?
Blås i meg, bare, men etter kaffen lukker jeg vinduet.
- Mr Spiegleman? - Madame Gauthier?
Hyggelig å treffe deg.
Leiligheten ligger i fjerde etasje, det sa jeg vel?
Ja, det var det.
- Det går nok bra. - Om du sier det, så...
Ingen årsak.
Det var så lite.
Jeg liker å ha det kaldt...
Jeg kan ikke være sint på dere.
- Spencer, er du oppe? - Jeg kommer!
- Bonjour! - Hei.
- Snakker du engelsk? - Ja.
- Hei! - Gårsdagens. Ingenting om morderen.
- Har du løst kryssordet? - Gjør jeg noensinne det?
Hei. Jeg skal flytte inn i etasjen over, i nummer 12.
- Jeg trodde du skulle levere puter! - Det hadde jo vært morsomt.
Så moro at du snakker engelsk. Jeg heter Victor. Hyggelig å treffe deg.
Spencer. Dette er Louise.
- Hyggelig å treffe deg. - Ok. Ha det!
Der forsvinner hun.
Lykke til med flyttingen. Jeg skulle gjerne hjelpe deg, men... jeg er lat.
Ikke tenk på det! Broren min kommer hit fra Ottawa.
- Jeg spøkte bare, Vince. - Så klart...
Han er høy, noe jeg liker.
Man må kunne lene hodet mot typens bryst når man danser. Det er sexy.
Jeg treffer aldri menn som er så høye. Eller blonde.
Jeg trodde at blonde menn var en myte.
Og for en kropp!
Jeg bøyde meg over ham og streifet armen hans. Musklene var steinharde.
Han heter Roland.
Det liker vel ikke du, men jeg syns at det sexy.
Det lyder så britisk. Han kan være lord... ett eller annet.
Han skal hente meg etter jobben.
- Du jobber vel til midnatt? - Hva så? Vi tar en drink.
- Jeg tenker ikke å ligge med ham. - Det kommer du til å gjøre.
Står det noe om seriemorderen i Gazette?
Seriemorder? Én kvinne er død.
Tre. Drept og voldtatt.
Forbindelse mellom drapene i NDG?
Er det samme morder?
Politiet innrømmer... visse likheter i framgangsmåten.
...halsen overskåret.
...seriemorder.
- Er det sikkert at jeg kan gå? - Det er jo ingen her.
Ok. Ha det.
Hvis Nathalie hører av seg, så hils og si at jeg skal drepe henne!
Hei!
Unnskyld! Det er stappmørkt og du kommer hjem alene og jeg roper "hei".
Så dum jeg er! Victor, vi møttes i morges.
Jeg står og venter på min bror som skal hjelpe meg å bære opp sofaen.
- Jeg beklager. - Ingen fare.
Jeg har lest for mye om seriemorderen.
Hva?
- Har du ikke sett det? - Nei, så fælt!
- Det kjente jeg ikke til. - Behold avisen!
Takk.
Hard dag?
- Har du pratet med den nye fyren? - Bare i morges.
- Jaså? - Han står nede i entreen.
Med en sofa han ikke kan bære opp.
- Jeg burde kanskje hjelpe ham, men... - Hva da?
Jeg vil ikke.
Sånn skal det låte!
Jeg går og gir kattene mat.
- Vil du spise noe senere? - Nei. Ha det.
Ingen fare!
Den er egentlig ikke så tung, men den er klumpete.
Det er mine foreldres gamle sofa som jeg har fått.
Tusen takk! Du er den beste naboen som fins!
- Ingen fare. - Jeg må få gi deg noe igjen.
- La meg få by på middag! - Ja, når du har kommet i orden.
Jeg vet det. Unnskyld.
Jeg må hjelpe dumme mennesker.
Bare i kveld.
Og bare fordi dere ga meg dårlig samvittighet.
- Kom han ikke? - Ha det, mr Chou!
Date hyggeligere gutter.
- Hei. - Hei. Hvordan går det?
- Bra. Jeg skylder deg en middag. - Ikke tenk på det.
Jeg vil bare takke deg ordentlig.
- Hei! - Hei. God morgen.
- Ingen avis? - Jeg jobbet ikke i går.
Vil du sjekke resultatet av folkeavstemningen i kveld?
Jeg tenkte at vi kanskje kunne spise sammen.
- Nei, det var ingen god idé. - Jo!
- Vi kan være her. Jeg kan lage mat. - Da tar jeg med dessert.
Jeg kommer klokka sju.
- Så flott! - Ja, det skal bli morsomt. Ha det.
Forsvinn!
Jævla katter!
- Unnskyld, vi er fra politiet. - Jeg snakker engelsk.
Et øyeblikk. Hva er det som har skjedd?
Johanne...
- Hvor hadde hun møtt ham? - Hun sa ikke det.
Jeg vet ikke hvor hun går når hun går ut. Hun bor i sentrum.
- Beskrev hun ham? - Ja, men jeg hørte ikke så nøye.
Han var blond, -
- muskuløs-
- og høy, tror jeg.
- Sa hun hva han het? - Det var et tåpelig navn...
Roland. Han het Roland.
Tror du at det er samme mann som? Seriemorderen, mener jeg.
Hvilken seriemorder?
- Ble hun voldtatt? - Hun ble ille tilredt.
Tror du at denne Roland er mannen dere leter etter?
Du heter vel Louise?
Takk for hjelpen, Louise.
Kommer du på noe mer om Johanne, hva som helst, -
- så ring meg.
Mobilnummeret mitt står på baksiden.
Mr Brandt, burde jeg være urolig?
Bør jeg være på vakt?
En kvinne i din alder bør alltid være på vakt.
Det er en ond verden.
Hva gjør du?!
- Kjerringa ser seg ikke for engang. - Jeg ber om unnskyldning...
Jeg prøver å holde det fint her, men ingen bryr seg!
Ingen har respekt!
Pokker!
Det ser ut til å bli en ordentlig fest! Fennikel. Jeg elsker fennikel.
Skaljeg ikke kjøpe noe til dessert?
- Selskapet tar med seg dessert. - Selskapet?
Du er min mest gåtefulle pasient.
Jeg må si det igjen, for jeg syns at det er opprørende.
- Vil du stemme, kan jeg hente bilen. - Takk, miss van Ilen.
- De kan vinne med én stemme. - Du gjør for mange antagelser.
Unnskyld, Louise.
Utrolig. Musklene dine er i topp trim. Det er helt fantastisk.
- Jeg er muskuløs av natur. - Det skal jeg love!
- Madame Gauthier, det er Louise. - Hei, lille venn.
Den nyinnflyttede fyren Victor... Har du nummeret hans?
- Ringte hun deg for å få nummeret? - Dagens jenter er annerledes enn oss.
- Jeg ante ikke at han var ny her. - Han er ung, jødisk.
- Jeg trodde at hun og Spencer... - Det trodde jeg også.
- Men nei. Og nå dette. - Synd for ham. Han er så stilig.
- Så stilig! - Det er nesten tragisk.
- Hvem skal han spise middag med? - Han sier aldri noe.
Er det denne Valérie? Hun er grusom.
- Hun er tragisk. Hun drikker så mye! - Det merkes.
Madame Gauthier! Kan du ta telefonen? Faen!
- Opp med hodet! - Du hører fra meg når jeg vet noe.
Det er kanskje tåpelig, det er bare noen kvartaler.
Si ifra om det ikke passer! Vi ses i kveld, uansett.
- Hei. - Hei.
Jeg skal... Hei! Er jeg sen?
Slett ikke.
- Vær forsiktig. - Du også.
Sørg for at noen henter deg!
- Jeg ber om unnskyldning for umaken. - Hva? Det er en ære.
Jeg burde ha tilbudt meg av meg selv.
En seriemorder som dreper unge jenter, og du som går hjem alene...
Det er sprøtt.
- Takk for at du kom. - Ja visst.
Hei.
Louise er der oppe og gjør seg klar.
Kom inn.
Underviser du på videregående?
Grunnskolen, faktisk.
- Er ikke det mer barnepass? - Jo, det er nok et innslag av det.
Men det er også den viktigste tiden læremessig.
Man er som mest åpen for nye ideer mens man er barn.
Jeg spøkte bare. Jeg tror sikkert at det er givende.
- Jeg elsker det. - Jeg tror deg.
- Hvor var det du hadde vært igjen? - I Kina. Nord-Kina.
Kult! Gjorde du det samme der?
- Ja, stort sett. Det var bare mer... - Kinesisk?
- Men du er vel herfra? - Født i Ottawa, men oppvokst her.
Velkommen tilbake til Canada, da.
Apropos...
- Skål for Canada! - Inntil videre.
- Lurer på hva Louise gjør. - Hun leker vel med pusekatten.
Hun har to katter som hun er gal etter.
Victor, ikke gjør det så enkelt for meg!
Jeg kan ikke love noe.
Blir det ja eller nei i folkeavstemningen?
Jeg må bare si én ting, og du får tilgi meg om det lyder dumt.
Jeg vil ikke høres nedlatende ut.
Nå roter jeg det bare til.
Det jeg vil si, er-
- at det er så herlig å se hvor lett du får alt til å virke.
Det var fælt sagt!
Jeg burde ikke prate. Jeg er ikke vant til å drikke, jeg er full.
Har ikke Madame Gauthier fortalt om meg?
Nei.
Hun elsker nemlig å sladre.
Jeg var med i en bilulykke forrige vinter. Kona mi døde.
Herregud... Jeg mener, så forferdelig.
Ja, det er det. Legen sa at jeg vil kunne gå igjen.
Men enn så lenge er det ingen forandring.
- For en forferdelig historie. - Ja, det er det.
Spencer, jeg er virkelig lei for det...
Hvorfor er du trist? Du har ikke gjort noe.
Hvor er Louise? Jeg er skrubbsulten!
Ser man det!
- Er disse nye? - Hvilke da?
- De som ser ut som slemme haier. - Nei, det tror jeg ikke.
De er fra i sommer, tror jeg.
Ok, siden en viss person glemte desserten...
- Det glemte jeg helt! - Han tok med seg to flasker vin...
Jeg liker vin, men drikker ikke ofte. Jeg liker å lese om vin...
- Slutter han aldri å prate? - Unnskyld.
Vin pluss vin, minus dessert er lik kaffe og litt mindre sjokolade.
- Kan vi ikke slå av tv-en? - Vi har jo ikke hørt resultatet ennå.
Du vant. Canada!
Kan vi ikke slå av lyden, i det minste?
Men det er ikke jeg som vinner, alle vinner.
Hvordan det? Fordi vi snakker engelsk?
Nei...
Kan jeg ta en drink? Vil du ha noe, Victor?
- Er det ok om jeg ruller en joint? - Det er veldig ok.
- Topp. - Whisky?
Beklager at jeg glemte desserten.
- Men sjokoladen var kjempegod. - Kjempegod mat. Takk.
Vi må gjenta det. Hos meg.
Herregud! Hos deg, men jeg lager maten.
- Takk for at du fulgte meg tidligere. - Det er ikke noe problem.
- Slutter du på samme tid i morgen? - Ja...
Da kommer jeg.
Du får ikke gå hjem alene når den gærningen går fri.
Ok, takk.
Ha det.
God natt.
Du kommer ikke til å ha noen klær eller tv her når du kommer tilbake!
Jeg snakker til deg!
Ser du ikke at jeg ikke har det bra? Ikke la meg være alene!
Drittsekk!
Jérome Langlois' telefonsvarer...
Dra til helvete! Du svarer ikke engang når jeg ringer, din jævel!
Herregud!
Jeg ringer til kontoret ditt om én time.
Ringer du ikke tilbake, får du en lapp på døren når du kommer hjem.
Nei, jeg skriver faen meg ingen lapp!
Telefonsvareren er full av beskjeder.
Han er ingen mann, han er en drittsekk!
Forsvinn! Vekk med dere, jævla katter!
Seriemorder fremdeles på frifot. Skjærer over halsen på ofrene...
...kveler dem...
Hei. Klar til å gå hjem?
- Hvordan var det på jobben? - Bra.
- Skjedde det noe interessant? - Nei.
Hva sier du om ekte kinamat i kveld?
Nei takk.
- Jeg jobber på en kinarestaurant. - Jeg vet det, men tenkte... Glem det.
Ikke glem festen på fredag.
Jeg har en overraskelse som jeg tror at du vil like.
Takk, Victor. Vi ses.
Herregud!
Unnskyld!
Det er naboen din. Jeg er lei av at kattene dine roter i søppelet mitt.
De skremmer bort fuglene fra fuglebadet som jeg har kjøpt-
- for å gjøre det hyggeligere.
Jeg har kontaktet en advokat som sier at jeg kan stevne deg...
Du som er engelskspråklig, forsto kanskje ikke beskjeden min.
Hold de jævla kattene dine unna...
Hei, lille venn. Vi ser ut til å ha et lite problem med Valérie Langlois.
Hvordan kan noen mislike dere?
Hei!
Skremmer fuglene bort fra fuglebadet! Det er vinter, for helvete!
Gud skremmer bort fuglene!
Hun får vel ikke sette søppel i branntrappen?
Hun holder på å bli gal.
Hun fikk et ordentlig utbrudd i morges.
- Mannen dro på "forretningsreise". - Han er patetisk.
Han er kanskje morder og voldtektsmann?
Her er en artikkel om den ekte serievoldtektsmannen.
En riksnyhet, så spennende!
- Får jeg spørre om noe? - Ja.
Hvorfor sa du ikke at du kjente det siste offeret? Hva het hun?
Johanne.
Jeg vet ikke. Jeg kjente henne ikke så godt.
Hvordan visste du at jeg kjente henne?
Det sto i avisen at hun jobbet på en kinarestaurant i NDG.
- Hvilken avis? - Jeg vet ikke. En jeg fikk.
- Hva sto det i artikkelen? - Hun jobbet på en kinarestaurant her.
Jeg ble bare nysgjerrig over hvorfor du ikke sa noe.
Jeg vet ikke. Det var folkeavstemning da.
- Victor var med. - Victor er alltid med nå til dags.
Han er vel det...
Hvordan er det mellom dere?
- Hva mener du? - Hold opp, Louise!
Jeg vet ikke hva du snakker om.
Ok.
- Får jeg ta en til? - Ta en reisedrink! Jeg vil ikke ha.
Hva i helvete?!
- Hva pokker gjør du? - Madame Gauthier sa at det var ok.
Det er idiotisk å ikke ha det, uansett om du bor her eller ikke.
Men nå bor du jo her, noe som gjør det enda mer idiotisk...
Hva da?
En rullestolrampe.
Spencer...
Unnskyld, jeg burde ha spurt deg først.
Jeg tenkte at det skulle bli en overraskelse tiljul.
Jeg trodde ikke at du ville bli sint.
Jeg er ikke sint. Jeg setter på litt kaffe.
Hei, lille venn.
Jeg har fått nok. Hun har ringt hver eneste dag.
Hun har ringt meg også. Hva er det? Er dere sultne?
- Har du ringt tilbake? - Nei. Ikke ennå.
Ok, jeg skjønner!
Jeg har ingenting å si henne.
Du har nummeret mitt. Jeg er tilbake først den 27...
Skulle ønske jeg visste at du hadde noen å være sammen med i julen.
- God jul, miss van Ilen. - Du også, Spencer!
- Du er en ordentlig helt! - Jeg liker å jobbe med hendene.
God jul!
- Hun er så hyggelig. - Jeg avskyr henne!
- Kommer du på julefesten min? - Jeg er ikke så mye for fester.
- Det er bare broren min og... - Victor, jeg liker ikke fester.
Ingen fester i det hele tatt.
- Ok. Jeg tenkte bare at... - Takk, men nei takk.
Louise vil bli skuffet.
Hei. Takk!
Kom inn.
Louise, broren min Jonah. Jonah, Louise.
Hyggelig å treffe deg. Dette er Jean-Marc.
- Vil dere ha noe å drikke? - Gjerne.
- Vil du åpne denne? - Nei, jeg tar gjerne vodka...
Skal bli!
- Er det du som? - Louise, er det deg?
Unnskyld. Jeg må på do.
- Nå? - Hva da?
- Hva syns du om henne? - Louise?
- Jeg har ikke fått prate med henne. - Hun er fantastisk.
Vi er forlovet.
- Er dere? Gratulerer. - Vi har ikke sagt noe til noen ennå.
Hun vil vente til våren. Det blir mer romantisk da.
- Victor... - Det holdt jeg helt på å glemme!
Louise!
Jeg har en overraskelse til deg.
- Unnskyld. - Ja visst.
Ett sekund til. Stol på meg!
Louise, får jeg presentere Balthazar.
Jeg fikk ham i Kina.
Nå har han sittet i karantene. De ordner alt sånt i Ottawa.
Broren min tok ham med hit. Er han ikke fin?
Han er perfekt!
Hva gjør du?
God jul, små katter!
Opp brannstigen til første etasje?
- Jonah? Har du sett sokkene mine? - De ligger der.
- Når var det? - Rundt tre-fire-tiden i natt.
- Spencer bor i første etasje. - Jeg finner dem ikke, Jonah.
- Er du sikker på hva du så? - Ja!
Det virker kjemperart. Spencer sitter i rullestol.
- Hadde du på deg brillene dine? - Jeg lyver bare.
- Det sa jeg ikke. - Jeg har alltid på meg brillene!
- Hei! - Kommer jeg for tidlig?
- Jeg fant dem! - Bra!
- Eggene blir kalde! - Jeg kommer.
- Hallo? - Hei, det er Victor.
God jul!
God jul.
Dere har 20 sekunder på dere!
Ha det.
- Spencer! - Ja?
- Har du sett kattene mine? - Nei.
- I morges? - Nei.
Ok. Takk.
Madame Gauthier...
Tar jeg den ikke ned nå, blir den hengende resten av året.
Har du sett kattene mine?
Nei, ikke i dag.
Hvor er dere?
Hva er det?
Ikke se!
- Det var henne. Hun hatet kattene. - Vi vet ikke om de er forgiftet.
- Jo, de fikk hjerteinfarkt samtidig. - Men vi vet ikke at det var Valérie.
Jo, det vet vi.
Vi må gjøre noe. Vi kan ikke bare kaste kattene i søppelet.
- Naturligvis ikke! - Folk gjør sånt.
- Louise er ikke "folk". - Jeg vet det.
Louise, hva vil du gjøre?
Jeg vil begrave dem.
Under Valéries vindu.
Fader vår du som er i himmelen-
- komme ditt rike. La din vilje skje, i himmelen, så og på jorden.
Jeg elsker deg.
Jeg elsker deg...
- Hei. - Jeg må få treffe ham.
- Enda et drap? - Ja, for noen dager siden.
Avisene burde ikke skrive sånt. Jeg blir dårlig av det!
- Hei, Nathalie. - Hei, Victor.
Er du klar?
Jeg sa til Madame Gauthier at jeg ikke våger å slippe ut Balthazar-
- når det fins en kattemorder i huset. Mozart og Tia Maria er borte.
Og denne Valérie-dama er gal.
Jøss, så kaldt det er!
Er det sikkert? Jeg har kjøpt lam. Jeg trodde du likte det.
Det gjør jeg, men jeg vil ta et bad og ta det rolig.
Ok. Ja vel. Er du sikker?
Kan du ikke bare komme opp og hilse på Balthazar?
Kunne jeg få ha ham over natten?
Vi har ikke kjent hverandre særlig lenge.
Men da jeg traff deg, følte jeg en samhørighet-
- som jeg ikke kunne forklare.
Vi har ikke kjent hverandre så lenge.
Men jeg føler en samhørighet med deg som jeg ikke kan forklare.
Prøv å forklare det, din tosk!
Vi har ikke kjent hverandre så lenge, men det er som om-
- jeg føler en samhørighet med deg. Jeg kan ikke helt forklare det.
Jeg ser på deg og tenker at du kanskje føler det samme.
Listen over hva jeg skal gjøre... Si ifra om jeg har glemt noe!
Jeg trenger en barberkniv...
...gummihansker...
...og noe å voldta henne med.
Og så trenger jeg sæd for at det skal se troverdig ut.
Et øyeblikk, bare. Jeg tar vare på denne.
Jeg kommer straks!
Ikke se sånn på meg!
Har du sett dette?
Du har rett. Det er mer detaljert.
Tror du at han dreper dem under voldtekten eller etterpå?
Eller før?
- Jeg vet ikke. - Jeg tror han dreper dem først.
- Hvorfor er du så interessert? - Hvorfor?
For et idiotisk spørsmål!
Det ville du aldri spørre en mann om.
Eller jo, det bør du nok.
Jeg vet ikke, Spencer.
Jeg er kikker, det gjør meg opphisset.
Jeg er følelsesløs og det får meg til å føle meg levende. Drit i det!
"Hvorfor" er kjedelig, og det er feil spørsmål.
- Er det? - Ja, og det er under din verdighet.
Hva er riktig spørsmål?
"Hva skjer nå?"
- Likte du å danse? - Nei, men jeg liker å se på.
- Da liker du dette? - Jeg har sett bedre.
Ikke i det siste, vel?
Du suger! Ingen tips, hvis du ikke fyller opp glasset mitt.
Må du gå? Jeg mister toget mitt.
Jeg har influensa!
Faen!
Hei, skatt. Jeg er hjemme tidlig.
Louise?
Ro deg ned litt, Vic.
Dette er Louise. Legg igjen en beskjed.
Hei! Det er Victor.
Jeg gikk forbi restauranten, men du hadde alt gått. Det er beinkaldt ute.
Håper at du holder varmen. Ring meg. Ha det.
Jérome Langlois telefonsvarer.
Jeg lengter etter deg. Er du fornøyd nå?
Jeg lengter etter deg.
Det er jul. Jeg er alene hjemme og jeg har ikke drukket engang.
Jeg ønsker at du var her.
Uansett...
Jeg elsker deg.
Ha det.
Det er det jeg gjør. Jeg er ikke dum.
Jeg satte på kanal 60 for én time siden. Tror du jeg er dum?
Jeg skal fortelle hva jeg tror.
Jeg tror at du vil at jeg skal betale for kanaler jeg ikke bruker.
Har jeg ikke rett?
Jeg blåser i hva du ser på den jævla dataskjermen din!
Jeg ser ingenting på min jævla tv! Hva faen hjelper det meg?
Jeg vil snakke med sjefen din!
Herregud!
Nei, ikke gjør det!
Herregud, så ekkelt!
Jeg forstår ikke hvordan man kan gjøre sånt.
Kom igjen!
Hva faen!
- Hei. - Hei.
Hjelper du meg opp?
Ja visst.
Posen min.
Takk.
Helvete! Faen! Faen!
Den jævelen!
Hei!
Hva er det? Det er evigheter siden jeg så deg.
- To dager. - Det føles som evigheter.
- God morgen! - Hei.
- For et rabalder det er der nede. - Hva skjedde?
Si det.
Madame Gauthier.
Det er fryktelig!
Jeg har ikke sett noe så forferdelig i hele mitt liv!
- Hva har skjedd? - Valérie Langlois er blitt drept.
- Hvor befant du deg tirsdag kveld? - Jeg var her.
Hele natten?
Nei, jeg var ute og gikk på ski. Det glemte jeg!
- Var du alene? - Ja, jeg var alene.
- Kom ingen innom? - Nei, det var ingen her.
Husvertinnen sa at kvinnen og mannen ovenpå er vennene deres.
Vi omgås litt, men at vi er venner, er å overdrive.
Så de kan ikke garantere det du sa?
Nei, det kan de nok ikke. Var det den natten Valérie døde?
- Hvor godt kjente du henne? - Ikke særlig godt.
Men du ville kjent henne igjen?
Jeg ville kjent igjen stemmen. Hun skrek alltid til mannen sin.
- Har du vært i leiligheten hennes? - Nei, aldri.
- Kjenner du noen av vennene hennes? - Beklager, jeg er nok ikke til hjelp.
Her er kortet mitt.
- Roland! Fint navn. - Mobilnummeret mitt står på baksiden.
Der står det, ja. Lykke til!
- Ham kan vi vel stryke? - Nei.
Ta aldri noe for gitt! Får jeg se notatene dine.
Du har en forferdelig håndskrift.
Jenta fra restauranten bor her. Hun er sikkert på jobben.
Ja... Ja visst.
Unnskyld.
Takk, mr Spiegleman.
- Hvor befant du deg tirsdag kveld? - Jeg var her, i leiligheten.
- Hele natten? - Ja. Det var snøstorm da.
Nei, det var det kanskje ikke. Det føles som om det snør hele tiden.
- Var du alene? - Ja. Nei, forresten!
Kjæresten min var her. Louise.
- Hun som bor i etasjen under? - Ja, Louise.
Deler av natten. Eller nesten hele natten.
Og Balthazar, katten min. Vi tre var her.
Jeg trenger kanskje ikke å nevne kattene, dere kjenner nok til det.
Madame Gauthier elsker å sladre.
Valérie og Louise og kattene har vært et hett samtaleemne i det siste.
Men det kjenner dere sikkert til.
Lat som om jeg ikke gjør det.
- Louise, ikke sant? - Ja.
- Hvor befant du deg tirsdag kveld? - Jeg var hjemme.
- Alene? - Ja.
Jeg kom hjem fra jobben, ga katten mat, tok et bad og gikk og la meg.
- Som de fleste kvelder. - Ok.
- Så du så ingen andre i huset? - Nei.
- Kjente du Valérie Langlois? - Ikke godt.
- Hvordan var forholdet deres? - Overfladisk.
Hvordan var forholdet hennes til kattene dine?
Jeg kondolerer.
Jeg forstår at du hadde sterke bånd til Mozart og Tia Maria.
Det hadde jeg.
- Louise, telefon til deg. - Unnskyld meg.
- Hallo? - Kom inn til meg etter jobben!
- Det er ting vi må prate om. - Politiet er her, men det lyder bra.
Ikke si noe unødig!
Ha det, mamma.
Unnskyld.
Hva var det dere spurte om? Kattene mine.
Hun hatet dem, og trolig drepte hun dem.
Men de var jo bare katter.
- Drar vi til laben? - Nei, til leiligheten.
Brandt her.
Jeg skal bare mate Balthazar.
Jeg fortalte nesten alt, jeg var så nervøs.
Jeg fortalte om deg, Valérie og kattene, og jeg fortalte om oss.
Jeg fortalte at... Jeg burde ha sagt noe til deg.
- Hva sa du, Victor. - Jeg sa at du og jeg var forlovet-
- og at du var her hos meg mordnatten.
Men det verste er at jeg vet hvem som drepte Valérie.
Men ingen vil tro meg.
Hva var det du ville prate om, "mamma"?
- Vi har et felles problem. - Har vi?
Du har et problem, men ikke jeg.
Jaså? Var det den tjukke politimannen som forhørte deg om Johanne?
Plutselig husker du navnet hennes...
I dag forhørte han deg vel om Valérie?
Rart at du husker Johanne.
- Ja, det var samme politimann. - Jeg tror jeg har en løsning.
Jeg vet fremdeles ikke hva problemet er.
Louise, vi har ikke hatt mulighet til å prate siden tirsdag.
Men jeg tror at du er smart.
Jeg vil gjerne tro at du tror det samme om meg.
Vil du fortsette å late som ingenting eller vil du høre løsningen min?
Ja visst.
- Victor. - Victor?
Spencer, jeg så ham. Han gikk utenfor huset samme natt.
Jeg hadde trodd at jeg så syner-
- hvis ikke Jean-Marc hadde sett noen krype inn gjennom Spencers vindu.
Ok, så han så Spencer gå. Det betyr at han er blitt bedre.
Nei, det betyr veldig mye mer.
- Louise, du tror alltid godt om folk. - Ja, kanskje det.
Spencer drepte Valérie. Og det stopper ikke der.
- Tror du? - Jeg vet det. Han er en morder.
Det er Spencer som er seriemorderen.
- Hva har Victor med dette å gjøre? - Ingenting.
Han er den perfekte syndebukken.
Han har nettopp flyttet tilbake, han er alene og bedrøvet.
Vi kan skylde mordet på Valérie på ham, og en del av de andre.
- Hvordan? - Vi skriver et avskjedsbrev for ham.
Sammen kan vi nok komme på noe bra.
Har du tenkt igjennom dette?
Jeg har tenkt på det hele dagen.
Da jeg så Spencer, så han meg også. Jeg tror det.
Hvis han er den jeg tror, så har han én eneste tanke i hodet.
"Jeg må drepe Victor."
Det kan vi bruke til vår fordel.
- Kan vi? - Ja!
Vi lager en felle. Jeg vet at han ser etter muligheten til å drepe meg.
Så vi skal late som han begår selvmord? Hvordan?
- Et fall fra en bro! Hvem bryr seg? - Ikke du, iallfall.
Nettopp. Vi prater om kjæresten din.
- Forlovede, tydeligvis. - Si ifra når dere skal gifte dere!
Så vi skal lage en felle der du er lokkematen?
- Tenk om han klarer å drepe deg? - Det gjør han ikke.
Jeg er ikke alene. Vi gjør dette sammen.
Sammen er vi sterkere enn ham.
- Avskjedsbrev, bro... - Det gjelder å holde det enkelt.
Ok?
- Er du med? - Jeg er med.
- Har han sagt noe? - Ingenting.
Det er nesten uansvarlig.
- Hei. - Hei, lille venn.
Ha det.
For en merkelig jente.
- Hun og Victor er visst forlovet. - Hva sier du? Det tok ikke lang tid.
- Hva er det for musikk? - Dvorak.
Maten er klar om ti minutter. Spencer har de aller beste kjøkkenredskapene.
- Louise, fikser du noe å drikke? - Kan du senke lyden litt?
- Du har ikke noe imot det, Spencer? - Slett ikke.
- Middag? - Vi spiser sammen alle tre.
Da kan vi vitne om hvor underlig Victor oppførte seg.
Hvor suicidal han virket når vi ser tilbake.
Det føles som en evighet siden vi møttes sist, Spencer.
Har du testet rampen?
- Det har jeg faktisk ikke gjort. - Har du ikke?
Du blir den første som får vite det når jeg har gjort det.
Så underlig...
- Hva er det som er underlig, Victor? - Her om dagen luktet du så friskt.
Når man er utendørs, kan kulda bite seg fast i klærne-
- og omgi deg som...
- Som en duft? - Akkurat!
Du må ha tatt feil.
Ja, jeg må ha tatt feil.
- Takk, Spencer. - Du lager kjempegod mat.
- Vi får gjenta dette snart. - Det håper jeg. Ha det.
Du lar ham være alene på soverommet.
- Så går du til leiligheten din og... ...lar vinduet hans stå åpent.
- Hvordan vet jeg at det er klart? - Jeg tapper i badekaret.
- Og så venter vi på Spencer? - Ja, men ikke bare vi.
- Skal vi sitte her hele natten? - Jeg har ikke bestemt noe.
Var det det vi ventet på? Du sa at vi skulle vente på et tegn.
- Det er ganske kaldt. - Hva er det? Hva vil du gjøre?
- Jeg kan gå og kjøpe kaffe. - Gjør det, da!
Politiet? Nei, ikke ring dem!
- Jeg syns det er en god idé. - Du har alt gjort det, hva?
Brandt her. Så klart at jeg husker deg, mr Spiegleman.
Informasjon om hvem?
Hva er det med tilstanden hans?
Hva sier dere? Er det ikke på tide med en mirakuløs forbedring?
Jeg vet allerede hva dere syns.
- Helvete! - Jeg er lei for det, Spencer.
Louise!
Politiet!
Din lille jævel!
Politiet!
Du rører henne ikke!
Du er så jævla patetisk!
Vet du hvem det er du prøver å redde?
- Vet du hvem hun er? - Jeg vet alt jeg trenger å vite.
Jeg vet at du er sulten.
Ring etter sykebil, så går jeg ned.
Ring etter sykebil.
Du gjorde det rette, mr Spiegleman.
Du kan slutte nå.
Så dum jeg er, jeg trodde at du var sulten.
Oversettelse: Bente Eie www.primetext.tv